Traducerea și adaptarea Richard Nasta pentru www.nsubs.ro
Să-ncercăm.
- Ești gata? - Da. Mereu.
Începem.
- Dă-mi discul albastru. - Știi naibii misterul.
- Bun. - Despre asta-i vorba.
Da? Păi...
Când îți creezi propria muzică... nici cerul nu te oprește. Miles Davis.
Așa-i.
Am nevoie de ceai. Ceva pentru gât. Am vocea răgușită.
Nu te doare șoldul în scaunul ăla?
- Nu. - Bine. Începem?
- Imediat. - Bine.
Mărește viteza. Derulează acolo.
Aici. Aici e perfect.
Oprește.
- Agharta? - Asta-i.
Să văd.
Osaka, Japonia. 1975.
- Funky. - Da.
Taie sunetul.
Miles, știu că privești mereu în față, mergi mereu înainte.
Și nu vreau să țin o litanie.
Drogurile, femeia, muză.
Dar dacă ne uităm în spate puțin, și explorăm jazz-ul modal
- și influența lui... - Nu-mi place cuvântul, "jazz."
Nu-i spune jazz.
- E un cuvânt inventat. - Bine.
Etichetează pe altcineva. Nu spune muzicii mele "jazz."
Bine.
- E muzică socială. - Bine.
Muzica socială. Perfect.
Ce te-a făcut să te oprești?
N-am avut nimic de spus.
Pur și simplu n-am avut.
Ce făceai în acea perioadă?
Multe lucruri ce n-aveau legătură cu muzica.
Miles Davis, cinci ani de pauză.
Cum ai găsit calea de întoarcere?
Problemele m-au întors.
Multe prostii sunt în mintea unui om când ești tăcut.
Ai multe gânduri.
Și uneori se luptă între ele. Ca un război.
Și sunt gemeni. Sunt doi oameni oricum.
Am fost născut așa. Ăsta și celălalt.
Apoi într-o zi stai și te gândești.
Și ăsta-i momentul. Începi să cânți.
Ăsta-i.
Filmați ceva?
Pentru Dumnezeu, suntem gata?
- Am fost gata. - Atunci de ce nu mi-a spus nimeni?
Bine. Sunt gata. În trei, doi...
În 1975, una din cele mai prolifice voci din muzică
a fost tăcută timp de cinci ani.
- Lăsând lumea... - Nu ești Walter Cronkite.
Dacă vrei să spui o poveste, vino cu puțină atitudine.
Nu fi prea sentimental.
Tu ești artistul, Miles. Cum ai spune-o?
Discul. Nenorocitul de disc.
Scapă de el. Du-te! Ia-o la dreapta.
- Băga-mi-aș! E cumva el? - Băga-mi-aș! Virează!
A murit mașina! Ieși!
Miles, ridică-te. Isuse Hristoase, du-te!
- Muzica mea! - Nu te întoarce după ea! Nu!
Miles!
Cu 3 minute înainte de 01:00, Jack Johnson...
Johnson e mereu primul care intra.
Ia acest ritual prea în serios.
Dl Davis, dacă ați putea deschide ușa pentru un moment.
În timp ce afară, sute de spectatori așteaptă rezultatul.
Jeffrie îngropă reputația de-a fi cel mai puternic om din ring.
La ce naiba te uiți?
- Ce? - Nu te juca cu viața ta, drogatule.
Eu ți-am dat cocaina. Știi ce înseamnă asta?
Du-te naibii, Mack. Stai la rând.
E totul pe film ca lumea să vadă.
Soarele arzător...
Temperatura crește la fel și iritațiile.
A început runda a 15-a.
Un upercut vicios și trei lovituri de stânga!
Jeffrie e la pământ!
Phil Schaap cu voi, de la WKCR-FM New York,
festivalul Miles Davis.
A fost influenta melodie "So What" din "Kind of Blue, " 1959.
O melodie clasică, oameni buni. Una de care vor vorbi 1.000 de ani.
- Cea care vă va salva de incendiu. - Acest nenorocit.
Punctul culminant.
Peste 100 de înregistrări, și acum liniște de mormânt.
Cinci ani sunt prea mulți.
Lumea îți simte dorul, Miles. Te rog, întoarce-te.
- WKCR-FM. - Miles Davis aici. Dă-mi-l pe Schaap.
- Pe bune? - Da, sunt eu. Dă-mi-l.
Bine.
Pe bune?
Dumnezeule, nu pot să cred că Miles Davis e la telefon.
Dl Davis, sunteți chiar dvs?
- Da, eu sunt. - Ce onoare.
- Doar ce spuneam ascultătorilor... - Ascultă, Schaap.
Vorbești prea mult.
O melodie clasică? Prostii.
Prostii, da? Și-am ratat "Kind of Blue."
Ratat? Dar dl Davis, cred că oamenii ar spune că-i o capodoperă.
Cum mai exact ai ratat-o?
Ăsta nu-i un interviu, da?
Dacă înregistrezi, te voi omorî. M-ai înțeles?
- Da, dle. - Bun.
N-am vrut să vă supăr, dl Davis. Îmi pare rău dacă...
Nu. Las-o baltă.
Pune niște "Sketches of Spain". Solea.
Asta-i pentru tine, dle Davis. Solea din "Sketches of Spain."
Frances.
Frances!
- Scuză-mă, știi dacă-i înăuntru sau nu? - De unde să știu eu?
Dl Davis, un moment vă rog. Stau în fața ușii de ceva vreme.
Sunt sigur că sunteți înăuntru.
Biroul lui George Butler.
- Sunt Miles. - Da, dle.
- Miles. - N-am primit cecul astăzi, George.
Unde-s banii mei? 20.000 de dolari?
Încerci să mă enervezi?
Normal că nu, dar unde-i discul?
Nu putem să-ți dăm banii până nu...
- Aceleași rahaturi. - Până Columbia nu primește materialul.
20.000 sunt o nimica toată pe lângă suma ce-o putem primi.
Știu că-i aur pe acea înregistrare.
Hai să te aducem înapoi în luptă și să lucrăm la întoarcere.
N-am mers nicăieri, George.
Dacă vrei muzică, trimite-mi banii.
Bine...
Dl Davis, dacă ați putea deschide ușa...
- Ce? - Dl Davis,
îmi cer scuze că vă deranjez acum.
Numele meu e Dave Braden, de la revista Rolling Stone.
Sunt aici să mă ocup de povestea întoarcerii.
- Bine, dă-te puțin mai în spate. - Bine.
Dă-te de pe...
Nenorocitule!
Nu-i nevoie de asta. Băga-mi-aș!
Deschide naibii ușa!
Nenorocitule!
Calmați-vă, dle Davis!
Deschide naibii... Ți-ai pierdut mintea? Nenorocit nebun!
Nu mă joc cu tine!
Deschide ușa!
Ai face bine să nu atingi nimic, nenorocitule!
Deschide naibii ușa!
Da, da.
În interiorul bârlogului maestrului, zvonurile sunt adevărate.
Jazz-ul lui Howard Hughes insultat și expus.
Deschide naibii...
Bine. Vin.
Dl Davis, voi deschide ușa,
dar vreau să vă calmați. Nu-i nevoie de violență.
Deschide ușa!
- Dl Davis, vă rog. - Pleacă naibii din casa mea!
- Calmați-vă vă rog!
Mergi în direcția greșită, nenorocitule!
Nu-i nevoie de asta. Sunt aici să vorbesc cu dvs.
Băga-mi-aș! Columbia!
Compania ta m-a angajat.
- Columbia? - Da, sunt un jurnalist.
Poți conduce, nenorocitule?
Cretinul.
Deschide ușa.
- Ce? - Deschide ușa.
- Ce-i aia? - Te superi?
Ia porcăria aia de pe bordul meu.
Irlandez nenorocit.
Să mergem.
Uite-l! Miles!
Miles!
Cred c-am început cu stângul.
Am nevoie de puțină istorie.
Aș putea scrie prostii în revistă, dar prefer să aud în cuvintele tale.
Povestea lui Miles Davis. Cuvintele mele.
Ar fi minunat.
Ia-o la dreapta.
Bine. Am fost născut.
M-am mutat în New York, am făcut muzică,
apoi un drogat, a făcut mai multă muzică.
Apoi ai venit acasă la mine.
Asta-i tot?
Super. Cred că pot completa eu spațiile libere.
Asta faceți toți jurnaliștii.
Virează la dreapta.
Mergem în Columbia?
Parchează aici.
Voi aștepta aici.
Mișcă-ți fundul din mașină!
Băga-mi-aș.
Miles?
Nu trimite oameni la mine acasă să scrie un articol.
Scrie un cec, George. Voi aștepta.
Așteaptă puțin, Miles. N-am trimis pe nimeni la...
Ia-ți băiatul înapoi.
- N-am trimis pe nimeni, Miles. - Bine, băieți...
N-ai trimis tu pe acest nenorocit să-mi scrie povestea de întoarcere?
Nu l-am văzut în viața mea.
- Cine ești tu? - Dave Braden.
De la revista Rolling Stone.
April, sună-l pe Jann Wenner de la Rolling Stone.
Da, dle.
- Nu-s sigur că Jann știe că sunt aici. - De ce?
E o sursă în Columbia, nu spun cine, ce mi-a spus despre înregistrarea lui Miles
și mi-a spus că poate sunteți în față cu toată chestia de promovare.
Vezi prostia asta?
- Despre asta vorbesc. - Miles...
- Pot spune ceva? - Poți să ieși!
Am înregistrat un disc. Îl difuzați peste tot.
- Asta a fost acum un an. - Și ce?
Nu vă puteți aștepta să revin. Nenorocita de revenire.
Câte discuri am înregistrat pentru tine? Și nu-mi pot lua puțin timp liber?
Normal că poți. Și-ai făcut-o.
Acum ai material nou, și suntem nerăbdători să-l ascultăm.
Așa-i. Materialul meu. Înregistrarea mea.
- Și dacă nu vreau să v-o dau... - Băieți.
- Pot să spun ceva? - Ken.
Nu, e în regulă.
Ken Schwinn, A&R.
Miles, ești sub contract aici, și-am plătit pentru acea înregistrare.
Așa că deținem ceea ce-ai înregistrat.
Legal. Și nu mă refer ca la o amenințare...
- George, susține-mă. - Miles!
Bine. Să te văd.
Tu îmi deții muzica?
Cred că ești un om bogat.
Câți bani ai la tine?
- Ce? - Acum. Câți ai?
400 sau 500.
Știi cum se spune în Missouri. Arată-mi.
Mai ai nevoie să-mi dai vreo 19.000, dar e un început.
E în regulă. Walter, calmează-te.
Harper Hamilton.
Ce onoare, domnule.
Dacă-mi permiteți, sunt un producător, lucrez cu acest puști.
Junior.
Înspăimântător.
Trebuie să vezi ca să crezi.
Cântă un set la Vanguard mâine seară.
Mi-ar plăcea dacă ai fi oaspetele meu de onoare.
Prieteni chiar. Vom vorbi și despre o înțelegere.
Nu-i așa, George?
- Desigur. - Ești un fan al luptelor, nu?
Am un boxer ce va lupta mâine seară la catedrală.
Poate ai chef să vii și acolo.
- Am putea discuta puțin. - Băga-mi-aș.
Și eu sunt măgarul din cameră?
Miles, te rog.
Tu. Să mergem.
E cumva Miles Davis?
Stai puțin, dle Butler. Dacă pot să-ți aduc discul,
putem discuta afaceri, nu?
- Ce? - Nu spune nimic. Îl voi aduce.
- Scările? Scările! - Pe acolo.
Ce risipă.
Probabil e mai profitabil mort decât viu.
Să-i urăm bun venit pe scenă, Miles Davis.
Da!
Ia loc, fată. Ești nebună.
- Haide. - Ești beată.
Buddy, dacă ne prostim în cartierul ăsta, o să fim arestați.
Trebuie să-i dau acestui porumbel un lucru pentru prietenul meu.
Nu durează mult.
- Frances. - Buddy.
- Asta-i pentru tine. - Drăguț.
- Ce faci? E bine. - Sunt bine.
Îți amintești de Phil, nu?
- Ana, fă-mi puțin loc. - Sigur, Miles.
- Îl cunoști pe Phil. - Mulțumesc, Buddy.
Sigur.
Pe mai târziu.
Sunt Miles Davis.
Știu. Frances Taylor.
Ăsta-i numărul meu.
Nu trebuie să te holbezi.
- Pa. - Pa.
Miles, vino și privește-mă cum dansez.
Ce zici de puțină carne neagră de Ziua Recunoștinței?
Frances?
Ce faci?
Băga-mi-aș!
E în regulă. Te duc eu. Lasă-mă să conduc.
Miles.
Trebuia să-ți spun despre ce-i vorbă încă de la început.
Miles!
Ascultă-mă.
Înțeleg cum e să ai de-a face cu oameni ca cei de sus.
Niciodată nu-i destul. Te distrug cum au ocazia.
Ascultă-mă!
La naiba cu interviul. Hai să ne înțelegem.
Știu ce-ți trebuie! Lasă-mă să te ajut!
Probabil n-ar trebui să strig următoarea parte.
Cunosc un puști. O face de la rădăcină.
Unde nu-i călcată, și putem merge acum.
E cea mai bună cocaină din oraș.
Ești un alb nenorocit, știi asta?
Da, știu.
- Unde mergem? - Columbia.
- Doar ce-am plecat din ea, nenorocitule. - Cealaltă, nenorocitule.
Am scris un articol despre tata acestui puști.
Un mare doctor, îi plăcea chestiile ciudate.
Ideea e că, rahatul mic și bogat are exact ce-ți trebuie.
- Câți bani ai? - Cat a fost la acel ratat.
Doar urmează-mă.
Ai face bine să nu fie o prostie.
Dispari.
Ce naiba...
- Nu. - Justin. Așteaptă.
Cine naiba ești tu să apari la...
Știi ce înseamnă "neoficial", nenorocitule?
Știai ce face. Ai vrut să te ajut. Asta am făcut. Și ce?
- Și ce? - Treci peste.
Da, intră.
- Să trecem la subiect. - Vino aici puțin.
Ce se petrece?
- De ce-i cu tine? - Prietene...
- Da, da. - Da.
Ce pot face pentru tine?
- 5 grame. - Să fie 8.
8? Da, dle.
- 8? Avem doar 500 de dolari. - Asta-i problema ta.
Vrei să iei loc, dl Davis?
Da. Dă-te mai încolo, fată.
Ce onoare.
Știi cine naiba sta lângă tine, Tami?
Marfa lui e perfectă.
Am clasicele chiar aici.
Și nu doar ale tale. Am întreaga experiență originală.
Blues, gospel.
Muzica neagră, la locul de cinste.
Bine.
- Nu, nu. E 800. - Ce?
Ar fi fost 600 dacă n-aș fi intrat cu el.
Încerci să mă fraierești, Justin?
- Nu... - Dă-i pace, Miles.
E un excroc. Ești un excroc, Justin.
Du-te naibii.
- Ăsta-i prețul, dl Davis. - Cred că glumești.
Ce ai aici?
Ce ai? Ai Sketches of Spain, Birth of the Cool.
De câte ori ți-ai tras-o pe muzica omului?
Fără supărare, Tami.
- Și acum îl tâlhărești? - Nu te tâlhăresc, dle Davis.
Pe care o pune, Tami?
Îmi place foarte mult asta.
E în regulă. O să-ți dau 8 grame.
Tot prost ești.
"Îi dai 8 grame." Du-te adu-i omului un pix.
Băga-mi-aș...
Glumești?
Nu.
- Semnează câteva pentru el, Miles. - Nu, nu fac asta.
Bine. Las-o baltă. A fost o prostie. Să mergem.
Stați. Așteptați.
Îmi pare rău, da? Aș lua-o razna dacă aș semna câteva.
Dacă faci asta, o să trec cu vederea peste banii lipsă.
- Pentru 8 grame? - Da, pentru 8 grame.
Ce crezi că spun, măgarule?
Asta-i o porcărie veche.
- Am scos vreo 15 discuri de atunci. - Da, dar asta le place oamenilor.
Aceasta-i a mea.
Și sus.
- Cum se numește acea mișcare? - Atitudine.
Atitudine? Pe bune?
- Și sunt acolo pe vecie. - Da.
E ca și cum aș cădea tot timpul.
Și atunci se întâmplă lucrurile minunate.
- Da. Așa-i. - Da.
E la fel.
- E la fel? - Da.
Știi la ce mă refer? Când e chiar acolo.
Și când le ții în palma mâinii tale.
Și nu respiri.
Ele nu respiră.
Și tu doar... le ții.
Și apoi...
Zburăm.
Miles?
Vino aici, prostuțo.
Ce naiba-i cu tine?
Măgarule!
Cheile.
Haide, Miles. Te-am rezolvat cu cocaină.
Acordă-mi o oră. Măcar o oră te rog.
Nu vreau să scriu despre armă și droguri.
Și ce nu-i bine?
Nu-i nimic. Dar vreau să scriu despre muzică.
Nu-ți fă griji pentru asta.
Uite ce vei face pentru mine.
Umple rezervorul. Du-te adu-mi un pește...
Miles! Iubitule!
Ce naiba se petrece aici, Janice?
- E marți. - Și?
Nu-ți amintești? Mi-ai spus că pot avea o petrecere aici.
N-am vorbit cu tine de mult timp. Când am spus asta?
Acum câteva săptămâni.
Mereu faci asta, Janice.
Cum naiba ai intrat?
Îți amintești cheia ce-ai ascuns-o de mine în sertar, atunci când am făcut-o?
Mișcă, nenorocitule. Mișcă-te!
Miles Davis!
Mă bucur să te întâlnesc din nou.
Ești atât de isteț, te-ai oprit să mai faci muzică,
pentru că te-ai decis să-ți trăiești viața și să mori.
Artistul e Dumnezeu.
Și când vei muri, înmormântarea ta va fi foarte mare.
- Până acum... - Lasă-mă să te ajut.
Regii și reginele vor veni, și vor fi beți
făcând sex în toate băile...
- Dă-mi pace, Hitler. - Înapoi.
- Calmează-te. - Hitler? Strigător la cer!
Scoate-i pe toți din casă!
Nu. Miles, te rog.
Mi-ai promis.
M-am îndreptate.
Îi voi ține departe de tine, și nu vom sta foarte mult.
Te rog?
Te rog.
Ține-ți prietenii departe de echipamentul meu.
- Desigur. - Și nu te apropia de subsol.
Bine.
Nenorocita de Janice. E ridicolă treaba.
Haide.
Acest loc e...
Înregistrezi foarte mult aici?
Tare loc de distracție.
E uimitor. Băga-mi-aș.
- Ți-am spus, Harper. - Da, mi-ai spus.
Nu știu ce să zic.
Nu trebuie să știi. Știu eu. Tu fă ce ți-am zis.
Ce vom face?
Vom merge la el în mijlocul petrecerii și voi începe să cânt?
Știi cine a fost John Coltrane înainte să fie John Coltrane?
Un cântăreț de bar.
El umbla prin bar cântând la trompeta lui, iar oamenii aruncau cu monezi în el.
Apoi, Miles îl aude cântând...
"John Coltrane."
Crezi că ești mai rău decât el? Crede-mă.
Vom găsi un colțișor, vei cânta acolo și va fi de ajuns.
N-a arătat de parcă vrea să...
Junior, nu te mai juca cu păsărica.
Asta-i o ocazie unică. Haide.
Du-te dracului, Harper.
- E bună? - Nu-i rea.
Da, ți-am spus că are ce-ți trebuie.
Dumnezeule, e atât de frumoasă.
Uită-te la ochii ei. E ceva uimitor.
Frances, nu?
- Poftim, trage o linie. - Nu... mi-e bine.
De fapt, dă-mi.
Drăcia naibii.
Băga-mi-aș.
Vei fi în regulă?
Da, vă trebuie să beau ceva, sau să iau niște medicamente.
Ia-ți o bere din frigiderul ăla.
Nu, am nevoie de ceva mai tare.
- Voi lua ceva de la etaj, e în regulă? - Da. Du-te.
Voi avea nevoie de chei.
Închide-o după tine.
E cheia cu numărul cinci pe ea.
- Sigur. - Adu-mi niște lichior.
Sigur.
Rolling Stone.
Cum ai reușit să te strecori aici?
- Am intrat cu restul mulțimii. - Norocosul de tine.
- Unde-i Miles? - A plecat.
- Atunci tu ce cauți aici? - Inspectez.
Sunt un jurnalist. Cam asta facem.
Servește-te.
Nu-i a ta, ce naiba-ți pasă?
Ușor.
- Vă deranjează dacă vă întreb ceva? - Pleacă naibii de aici.
"Și continuă pe calea sa."
- Despre asta vorbesc. - Copile.
Nu lăsa ca ăsta să fie viitorul tău.
Niște distruși distrându-se la tine acasă când ești plecat.
- Da, nu, asta-i... - Walter, du-te după mașină.
Bine, Harper.
E discul.
Nenorocitul de Rolling Stone.
- Ce ți-a luat atât de mult? - Roșcată. Fustă scurtă.
- Nu știam că știi cânta la pian. - Nu cânt. Mă prostesc.
Mie îmi sună plăcut.
- Te superi? - Poftim.
Ai studiat și pianul?
Nu. M-am trezit negru, și-am știut că știu cânta.
Ești negru?
- Are ceva? - Servește-te.
Frances adora Chopin.
Da, arată ca o fată clasică.
Doar asta cânta prin casă. Muzică clasică.
Chopin, Stravinsky.
Am inspectat toate operele lor.
Le-am studiat.
Le-am distrus compozițiile.
Acești revoluționari. Inovatori.
I-am adus înapoi la standardele normale.
Chopin, ține totul de improvizație.
Bird și Diaz făceau asta pe scenă în fiecare noapte.
Nu compuneau nimic. Pur și simplu improvizau pe moment.
Am vrut să renunț în fiecare seară.
Bătrânii, veneau la mine și ziceau, "De ce nu cânți cum o făceai cândva?"
Eu le spuneam, "Spune-mi cum cântam."
Ia ceva timp să înveți să cânți ca tine.
Omul nu face nimic ce obișnuia să facă.
Dacă muzica nu progresează, e o muzică moartă.
E doar moartă.
- Rândul tău, nenorocitule. - Ce?
Vrei povestea lui Dave Braden. Povestea lui Dave Braden.
Bine.
Am fost născut în Scoția.
Am crescut, am scris ceva, am făcut și alte lucruri.
Apoi am venit la tine acasă.
Ai omis ceva. Cine te-a rezolvat?
Ești senil?
Înainte de mine.
Iubitul soției mele, nenorocitul de Neanderthal,
a decis că-i datoria lui să ia cei 22 de dolari de pensie alimentară.
- Dă-mi banii! - Bine. Băga-mi-aș!
Ia banii.
Apoi am venit la tine acasă.
- Pensia alimentară? - Da.
- Atunci fosta soție. - Da.
- Te-a mișcat puțin? - Da.
Da.
Vino aici.
Pune-ți mănușile.
Lovește.
- În sac, nenorocitule. - Bine.
Acum lovește adevărat.
Bun. Acum folosește-ți șoldul. Puterea vine din talie.
Așa. Răsucește-te. Piciorul pe sol.
Răsucește-te când lovești.
Înapoi. Așa.
Vino aici.
Nu te complica cu așa fete.
Pentru care ești bătut pentru pensia alimentară.
Soțiile sunt importante. Copiii. Chestiile de genul, da?
Haide. Ține-l.
Ține-l.
Ține-l bine.
Așa. Haide.
Lovește. Unu-doi.
Hotelul Savoy, Londra.
Da. Camera lui Frances Taylor. 517.
Da, dl Davis. Un moment.
- Teo, ne apropiem? - Da, imediat.
Nu te rățoi, ce naiba. Eu sunt cel ce așteaptă.
Îmi pare rău. Dl Davis, se pare că nu există niciun răspuns.
Știți cum să lăsați un bilețel sub ușă?
- Ar fi împotriva regulilor... - Băga-mi-aș!
Haideți.
Vezi acel sol bemolul? Gil, n-ar trebui să fie sol bemol?
Să-l cântăm. Din nou.
Ascultați-vă.
- Dacă adăugăm ceva la acea notă? - Da.
Și apoi s-o dublăm când vine partea ei.
Vrei să notez aici?
- Da, să încercăm. - Bine.
Avem muzică asta grea cu Gil.
Am o înregistrare în spaniolă, ce vreau s-o fac.
- Sketches of Spain. - Bun.
Ăla-i un nenorocit.
A fost treaz ca un nenorocit.
Am fost mai curat ca un mădular de câine.
- Da, acel costum a fost ceva. - Așa-i?
Ce-i un mădular de câine?
Aia-i în a patra scenă.
- Da. Așa e. - Intrăm în direct în...
Așa-i, și vreau să le înțepe. Știi, să le accentueze.
- Da. - Și să le scoată în evidență.
Să mărească ritmul.
Da.
- Îi ascultați? - Da.
Așa ar trebui să sune.
- Și s-o țină până la următoarea măsură. - S-o țină, da.
- Apoi s-o lase să se dizolve. - Da.
Ar trebui să începem.
- Bun. Mersi. - Haide.
Teo, înregistrează asta.
Băieți, gata cu repetiția, începem în trei.
Să fie totul muzical, băiați.
Greșiți, fiți puternici, da? Altfel, plecați de aici.
- Haide, Gil. Numără. - Unu, doi. Unu, doi.
Da?
Te-am sunat toată ziua, Frances.
Cred că te-am sunat de 1.000 de ori. Unde ai fost?
Miles, știi cât e ora aici? Doar ce m-am trezit.
Ghici ce, iubitule.
Suntem pe val! Ne-au prelungit șederea. Încă trei săptămâni.
Vreau să vii acasă, Frances.
Dragule, n-ai auit ce-am zis? Nu pot.
Doar vino acasă pentru o zi două.
Pot să meargă fără tine două trei zile.
Iubire.
E pentru că nu m-am căsătorit cu tine?
Poftim?
M-am gândit.
Să avem o discuție serioasă când te întorci acasă.
Îmi pare rău, poți aștepta un moment? Mă întorc imediat.
Frances!
Frances.
Frances!
M-am întors.
Voi trimite un avion să te ia mâine.
Am nevoie de tine.
Voi...
Voi rezolva eu cu dublura mea.
Bine.
Te iubesc, dragoste.
Știu.
Și eu te iubesc.
Ai grijă de tine.
Treziți-vă.
Într-o zi, am să mă sun la telefon, și când voi răspunde, îmi voi spune să tac.
Haide. Cântă cu noi.
Frances.
N-am fost sigur despre asta pentru că...
- Ce faci? - Cineva mi-a furat discul.
Ce?
- Ce? - Tu ai avut cheile mele, Dave.
Nu am eu discul, Miles.
- Am stat toată noaptea cu tine. - Atunci ce naiba s-a întâmplat.
- Băga-mi-aș, acei cretini. - Ce?
- Cântărețul la trompetă, puștiul,
și acel cretin de la Columbia, au fost aici aseară.
- Au fost aseară în casa mea? - Au fost chiar aici!
- De ce naiba nu mi-ai spus? - Am fost matolit aseară!
- Matolit... Ce? - Am fost amețit.
Cu cocaina și băutura...
George, te joci cu mine? Și eu mă joc cu tine.
Încearcă numai să-mi eliberezi materialul.
Vă voi da în judecată nenorociților!
Înregistrările Columbia. Datorită sărbătoarei de "Yom Kippur, "
- astăzi este închis. - Nenorocitul de Kippur!
- Vanguard. - Ce?
Omul a spus că puștiul va cânta la Vanguard în seara asta.
Poate putem să-l prindem repetând.
Da. Haide.
Vrei să urc cu tine?
Ce crezi că înseamnă haide? Haide.
Ce faci?
Nu mă duci prin oraș îmbrăcat așa.
Mă bucur să te văd, Miles.
- Ce faci aici? - Nu-s aici.
Sol bemol!
Do minor!
Pe aici.
Aici erați, dle Davis.
Scuzați-mă, Miles. E o onoare.
- Frumos spectacol. - Mulțumesc.
Miles, minunat.
- Ne vedem săptămâna viitoare, John. - Sigur.
Miles.
Emily?
- Erica. - Erica, bună.
Poți să mă ajuți să-mi chemi un taxi?
Nu mă simt în siguranță singură.
Da. Așteaptă puțin.
Bill, cânta în continuare. Începeți, băieți.
- Încotro? - Rezolv eu.
Poate vrei să treci mai târziu pe la mine.
Nu. Noapte bună, Erica.
Fără hoinăreală. Mișcă.
Nu hoinăresc. Lucrez aici.
Nu-mi pasă unde lucrezi. Mișcă.
Sunt Miles Davis. Vezi? Cvintetul lui Miles Davis.
- Ăla-s eu. Aia-i trupa mea. - Nu-mi pasă.
Mișcă-te de aici sau te arestez.
Nu trebuie să merg nicăieri, Jack. E o proprietate privată.
Pot să stau aici și să fumez dacă vreau.
- Calmează-te. - Mâinile sus, băiete!
- Ai văzut, Frank? - Da, voia să te lovească, Bobby.
- Ce naiba-i cu voi? - Te descurci?
Da.
- N-am făcut nimic. - Nu te mai mișca!
Mașina-i aici. Haide.
- Băga-mi-aș! - Mișcă-te!
Intră.
Miles!
Ăla-i soțul meu! Miles! Ăla-i soțul meu, dă-te din cale!
Miles!
Ești un dur, nu-i așa?
- Da. Sunt. - Du-te dracului.
Taci!
Frances.
Ăla-i Miles Davis. M-ai auzit? Miles Davis!
Acești polițiști cred că pot face orice cu oricine doresc ei.
Nenorociți incompetenți ce sunteți.
- Nu se va termina cu bine. - Ajunge!
Ajunge sau ce?
Ce se va întâmpla? Mă vei bate și pe mine?
Vă vom da în judecată pe toți, rasiști ce sunteți.
Soțul meu n-are ce căuta aici.
Dar eu?
Încetează.
Doamne, iubitule, uită-te la tine.
- E în regulă. - Ce-au făcut?
- Ce ți-au făcut? - E în regulă.
Hai să plecăm de aici.
E bine?
Vreau să renunți la dans, Frances.
Ce?
Vreau să renunți la dans.
- Vrei să renunț la West Side? - Nu.
Renunță la tot ce ține de dans.
Ești soția mea acum.
Locul tău e lângă mine.
Știu.
Știu că-i un sacrificiu.
Un sacrificiu?
Voi avea grijă tot restul vieții de tine. Nu trebuie să te gândești la altceva.
Frances.
- Sunetul ăla a fost tulburător! - Trebuie să schimbăm cheia.
Trebuie să schimbăm cheia.
Dave!
- Du-te după el! - Nu...
- N-am nevoie de-o armă. - Du-te după el!
Oprește-te!
Calmează-te. Iau ușor, copile.
- Mă vei împușca pentru un disc? - Ce? Nu. Unde naiba-i...
Glumești?
Bine.
Băga-mi-aș!
Arunc-o.
Fii blând.
Nenorocit prost!
- Unde naiba-i muzica mea? - E la mine, da?
Încercam doar să ajut, dle Davis. Jur...
Nu mă minți. Vei fura orice pentru droguri.
Nu. Harper încerca doar să...
Stai puțin. Să-ți explic ceva, dl Davis.
- Acest om de aici e un excroc! - Spuse hoțul?
Hoț? Încercai să furi discul!
Taci naibii din gură! Taci!
Ce ți-a oferit Harper să-mi furi muzica?
- Răspunde-mi! - Nimic.
Poate o șansă să lucrez cu tine. Să te ajut să te întorci.
Da.
Pentru că acum ai inima mare?
Da.
Îți amintești acea mișcare, nu?
Haide, mișcă-te.
Și nu mai cânta mi bemol peste re minor, începătorule.
Aici.
- Junior? - Așteaptă.
Nu-i aici.
- Ce? - Le-am dat-o.
- Cui? - Cui crezi?
Ai dat discul?
Ce-ai fi vrut să fac? Ai fi vrut să mă lupt cu ei?
- N-a fost discul tău să-l dai cuiva. - A fost al tău, Junior?
Ce faci?
Irene. Îmi pare rău.
Harper o are.
- Unde-i Harper. - Nu știu. La studio.
Sună-l chiar acum. Spune-i că venim.
Nu vă pot duce acolo.
- Mă va omorî. - Nu faci ce-ți spun, te omor eu. Sună-l!
- Sună-l! - Bine. Vă voi duce acolo.
Dar trebuie să fac ceva prima oară.
- Harper. - Junior.
L-ai trimis pe Walter la mine acasă?
N-ai livrat discul aseară, Junior.
Înseamnă că ai ieșit.
Stai puțin. Am greșit. Știu.
- Bine? Lasă-mă să vin să vorbim. - Merg la lupte, Junior.
Știu, dar dă-mi o oră.
- Bine? - O oră.
Ce faci?
Nu ne drogăm în mașină.
Avem de lucru.
Doar atât primești.
Nu mă pot uita la el.
E mult prea complicat, da?
Spune-le tuturor să ne vedem la Diahann.
- Și voi preda acolo. - În seara asta?
Nu, nu știu când. Doar dă-ți seama și anunță-mă.
Nu pot să-mi dau seama...
Frances? Franny, ești acolo?
- Da, sunt aici. - Bine.
- Tot nu-i clar...
Să lucrăm la tonul lui Wayne.
Dacă Miles e aici? Cine-i la telefon? Spune-mi.
Miles! De unde ai numărul ăsta?
Ce se petrece, Frances?
- Miles. Asta-i... - Nu mai vorbi cu el, curvo!
- Închide telefonul! - Cu tine vorbesc!
- M-ai înțeles? - Am sunat să salut.
- Închide telefonul. - Cu mine vorbești?
Nefertiti.
Cântați Nefertiti. Mă voi întoarce. Haideți. Cântați.
Miles e un bărbat căsătorit, m-ai înțeles?
Și tu nu ești nimic decât o curvă!
- Ascultă-mă, curvo. - Cum îndrăznești să-mi vorbești așa?
Nu mai suna la acest număr niciodată. Îți spun să...
- Ce faci? - Ce fac?
- Cum adică, "Ce faci?" - Ți-am spus, nu-ți fă probleme.
Asta-i casa mea, Miles! Casa mea! Nu le pune să te sune acasă!
- N-am spus nimănui să mă sune. - Asta-i prea mult, Miles.
- E prea mult! - Doar lasă telefonul. Băga-mi-aș!
- Nu pleca de aici. - Frances.
Eu îți înfrumusețez viața, Miles. Eu am grijă de tine, eu te hrănesc.
Eu dorm lângă tine în pat. Ești soțul meu! Ești cu mine!
Am renunțat la tot pentru tine, Miles. M-am oprit din dans pentru tine!
Și știi ce? Niciodată n-ai cântat mai bine în viața ta, și știi asta.
Eu sunt premiul aici! Merit ceva mai mult!
Ai terminat?
Nenorocitul...
E totul în regulă, Miles?
- Da? - Junior.
Va fi doborât. Prin knock-out. A treia rundă.
Walter, ești tăntălău, dar măcar ești drăguț.
N-o fă!
Ușor.
Unde-i discul meu, Harper?
Aici, prietene.
- Du-te ia-i arma. - De ce eu?
Du-te ia-o!
Ia loc.
Ia loc!
Supraveghează-l.
Minunat.
Drogatul și ușuraticul.
Larry și Moe.
Îi ador pe acei băieți.
Să înțeleg că nici tu nu vezi discul, Rolling Stone?
Tu și povestea puștiului.
Ce?
E patetică.
Nu. Tu du-te. Ia discul.
Doar ce-am făcut asta, nenorocitule.
E a doua oară când îndrepți arma spre mine, știai asta?
Știu. Pot număra.
Aproape am uitat, obișnuiai să fii muzician.
Du-te înainte John de la sesiunile lui Jack Johnson.
Radio-ul lui Miles Davis.
George te-a pus să faci asta?
Eu te finanțez tinere. Am opțiuni.
Unde naiba mergi?
Ne mai vedem, Miles.
Junior. Ascultă retardatule.
M-au obligat s-o fac.
Nu vom lăsa să iasă o geantă cu bani pe ușă, Walter.
Du-te și adu-mi înapoi înregistrarea.
Știam că ești murdar. Dă-mi cheile.
Doar nu spui c-ai crezut ce-a spus?
Cheile!
Bine. Dar să-ți spun un lucru.
N-am vrut niciodată discul, am vrut doar povestea.
- Încercam să ajut. - Sunt trei lucruri.
Acum dă-mi cheile!
Miles, ar trebui să mergem.
Miles!
Ar trebui să mergem!
Miles. Lasă-mă să vorbesc cu tine o secundă.
Băga-mi-aș!
Urcă naibii!
Du-te!
Fă la dreapta!
E acolo?
Băga-mi-aș, Miles!
Băga-mi-aș! Dă-mi celălalt pistol.
Nu-l am.
- Ce? - L-am aruncat.
Ce naiba! De ce?
Nu știam că vom intra într-un duel de pistoale!
Du-te!
Băga-mi-aș! Scapă de nenorocit!
Miles!
Frances.
Cred că l-am pierdut.
Du-te.
Nu te opri.
- Uite-l că vine! - El e? Băga-mi-aș!
Virează!
Băga-mi-aș, a murit mașina! Ieși! Du-te!
Isuse, haide!
Nu te întoarce după ea! Nu!
Miles!
Las-o!
Băga-mi-aș! Treci acolo.
Haide! Vezi că vine!
Miles!
Drăcia naibii!
Băga-mi-aș!
Trebuie să plecăm de aici.
Trebuie să plecăm de aici, să te ducem la spital.
Ce faci? Ai fost împușcat. Ar trebui să conduc eu.
Băga-mi-aș.
Stai puțin, unde mergi?
Mai creează niște probleme. Ești Miles Nenorocitul Davis.
Îmi voi recupera discul înapoi.
Te-am găsit.
Băga-mi-aș.
Haide.
Asta-i o nebunie.
Miles, asta-i. Ești pe cont propriu.
Asta-i o nebunie. Nu mor pentru un disc pentru că exact asta se va întâmpla.
Ai înțeles? Te vor omorî.
M-ai auit?
- Da. - Miles.
Îmi pare rău. Dl Davis.
Cu această boală prezentă la șold,
operația și medicamentația sunt singurele posibilități.
Frances.
Frances!
- Oprește-te, ne va auzi. - Îmi place să ne audă.
Ăla-i Miles Davis!
Așteaptă. Vezi rândul acela?
Tu ești Miles Davis.
Îmi pare rău, dle Davis. Aveți bilet?
Te uiți la el.
Haide!
Ăla-i Miles Davis!
- Unde-i? - Cine?
Nu mă minți, l-am auzit!
- Despre ce vorbești? - Unde-i?
- Nu știu despre cine vorbești... - Vino aici!
Miles, așteaptă!
Miles, nu există altcineva. Sunt a ta!
Dumnezeule!
Miles, mă rănești. Te rog, oprește-te.
Miles, ascultă ce-ți spun. Miles, nu-i nimeni aici!
Oprește-te, asta-i o nebunie! Miles, ce cauți? Oprește-te!
Ascultă-mă, pastilele sunt de vină. Te fac s-o iei razna...
Dumnezeule!
- Ascultă-mă... - Unde-i?
Miles! Dumnezeule, Miles.
Unde-i?
E acolo, Miles. A coborât. E acolo jos. Omoară-l.
Nu pot să cred. Uită-te la nenorocitul ăsta.
Calmează-te, nu va face nimic aici.
Așteaptă! Nu, Miles. Te rog.
Sunt prea speriat. A spus că m-ar omor dacă nu te părăsesc, Miles.
Du-te așteaptă sus.
- Așteaptă sus. Îl voi omorî. - Bine.
Nu știi ce înseamnă cuvântul "înfrângere", Miles?
Miles!
Înapoi!
Isuse, haide, Miles!
Ia-mi lucrurile!
Le-am luat! Haide!
Haide.
Frances!
Cheile!
- Sfinte Sisoe! - Da.
- Continuă. - Da.
Miles, te vom repara.
- Te vom repara, nu-ți fă griji. - Doar du-mă acasă.
Credeam că nu te găsesc.
Dacă mă faci să merg acolo, va ieși foarte urât.
M-ai auzit?
Nu mă întorc.
Mă voi sinucide, Frances. Jur.
Te rog, Frances...
Frances, te iubesc.
Știu. Adio, Miles.
- Voi lua un prosop. - Da.
Aceste sertare sunt pline de...
Miles, unde-ți ții prosoapele.
Miles?
Am găsit.
Ia-o de la C. Litera C.
- Când apari tu? - Sunt deja acolo.
- Nu-ți aud trompetă. - Am cântat la orgă.
Tot acest timp?
Băga-mi-aș.
Poate coborî o scară, și cine știe, poate o să revii la normal.
Asta-ți dorești, nu?
Adio.
Călătorie sprâncenată, drogatule.
Ia-l și pe acest excroc cu tine.
Glumești, nu?
Asta-i?
Înțeleg. Acum te retragi în bârlog?
Vei face mai mult de-atât. Nu aici a început totul?
Stai aici făcând ce?
- Nimic. - Du-te dracului, Dave.
Nenorocit nerecunoscător.
Du-te naibii atunci.
Nu mă voi afunda. Nu voi coborî cu tine.
Pentru că am de lucru, voi scrie acea poveste.
- Da? - O voi scrie.
Mizeria. Adevărul despre tine.
Și dacă Rolling Stone n-o vrea, și ce?
Știi câți oameni ar plăti pentru ceea ce știu?
Poate că tu ai renunțat, dar încă ești de valoare.
Da. Haide, tu ești Miles Davis.
Schimbă-te, nu asta spui mereu? Nu te repeta.
Ai mai făcut asta înainte, nenorocitul naibii.
Ce-a fost asta?
Ce-ai cântat tu.
Nu asta am cântat eu.
Ba da.
Să-ți arăt.
Începi cu...
Începi cu trei...
Începi cu trei,
apoi urci tonalitatea, apoi și major.
Stai puțin, cântă din nou.
De data asta fără fa diez.
Fa minor în a doua parte. Cânt-o.
- Așa? - Da.
- Așa. - Da?
Cânt-o din nou.
- Ai văzut? - Da.
Acum... Dă-i o culoare.
Știi ce vreau să zic?
- Împreună cu acel re. - Și ce efect va avea.
- Da culoare notei. - Bine.
Poți merge oriunde cu nota asta.
Dacă vrei să spui o poveste, vino cu puțină atitudine.
Nu fi prea siropos.
Tu cum ai spune-o, Miles?
Da. Așa aș spune-o.
Cânți, chiar te duce într-o călătorie.
Da, așa-i muzica. Ceva s-a întâmplat.
Dacă ai putea să pui asta în cuvinte, ce-ai spune?
Doar ce-ai făcut-o tu.
Trebuie să merg.
Am de lucru.
De fapt, Miles, mai am câteva...
Unde merge...
Miles!
Te întorci?
Ai face bine să crezi.
Traducerea și adaptarea Richard Nasta pentru www.nsubs.ro